- Detta har hänt... - De tog Trubel.
Juliette och mammas huvud var borta.
- Har de Trubel? - Det kan jag inte avslöja.
Vill du hålla honom?
- Han kommer från oss båda två. - Jag vet inte om det är så bra.
- Occultatum Libera? - De kommer hit.
Det betyder ungefär "befria det dolda".
- Vad betyder det? - Det är krig.
"Jag tror att jag hade en mor en gång."
Kom in!
- De är nästan klara. - Jag sätter Kelly i bilstolen.
- Hur länge har du bott i huset? - I ungefär sex och ett halvt år.
Jag visste ingenting om att vara grimm när jag köpte huset.
Och nu inser jag att du var min första.
- Din första vad? - Den första förvandlingen jag såg.
Minns du det? Du kom ut från kaféet och jag var med Hank.
- Du såg på mig. - Jag minns att du såg på mig.
- Du skrämde skiten ur mig. - Detsamma.
Du var min första också. Jag hade aldrig sett en grimm förut.
- Ursäkta, men kan vi ta spjälsängen? - Ja, den är klar.
- Jag tar den. Varsågod. - Jag tar ner honom till bilen.
Nu åker vi.
Oj, det gick riktigt bra för dig i går.
Det kom folk hela tiden. Hur mycket fick vi in?
Jag var riktigt bra i går.
Vad är det?
- Det var bara lite för mycket... - Catuaba. Det blev nog dubbel dos.
- Jag lindrar det med lagerbär. - Inte kan lindra det där.
Nick! Släpp pistolen!
Oj! Det där var nära ögat.
Jag vet att det låter konstigt, men jag saknar Juliette.
Den gamla Juliette, innan hon förvandlades.
Den Juliette saknar jag också.
Men jag är glad att kulan missade dig.
Mamma! Kom tillbaka, kom tillbaka!
Lämna oss inte! Var är du?
Kom tillbaka!
Mamma!
Är hon...?
Mamma har lämnat oss.
Hur kunde hon göra så? Vi älskade henne.
- Kanske inte tillräckligt. - Jag älskade henne mer än så.
Kom.
Skynda dig, Big John!
Vad fan...
Fröken? Hallå! Hur mår ni? Fröken?
Vad ska vi göra?
Vi hittar en annan mamma.
- Är det här vårt hem? - Ja.
Det är säkert, ingen vet var vi är.
- Jag förstår varför. - Det är finare inuti.
Så barnvänligt...
Det är rätt enkelt, men det är en början.
- Var är dina möbler? - Magasinerade.
Jag vill inte ha nåt från huset. Ingen får veta var vi är.
- Bra. Är det den enda ingången? - Det finns en dörr till brandstegen.
Och taket kommer man bara upp till här.
Och så har vi det här...
Den finns inte på ritningarna.
Den byggdes nog under förbudstiden och leder kanske ner-
- till Shanghai Tunnels. Men den är blockerad.
Det här är ditt och Kellys rum.
- Är vi inte lite oskyddade? - Nej, flera centimeter tjockt stål.
Det är inte så charmigt, men jag känner mig säkrare här.
Efter allt som har hänt vill jag inte utsätta min son eller dig för risker.
- Var ska du sova? - Därnere.
- Och badrum? - Bara ett, i hörnet.
Det vänjer vi oss vid. Men jag måste handla lite saker, som mat.
Använd det här kreditkortet. Koden står på lappen.
Det här är nyckeln till dörren. Och det här är nyckeln till en bil.
- Juliettes? - Ja. Är det ett problem?
Nej.
Hank?
Jag kan vara där om 20 minuter.
Jag lovar att jag inte ska fråga när du kommer hem.
Hem ljuva hem.
Det är mitt fel att mamma kom undan.
Jag hade vakten.
Och jag somnade.
Det beror väl på vad vi är, eller hur?
Riktiga mödrar överger inte sina barn vad de än här.
Hon fick vad hon förtjänade.
- Jag tror inte att hon mår så bra. - Drick det här.
Var försiktig, det är varmt.
Drick så mycket du kan och försök sova.
Jag kan inte sova. Det är svårt att andas.
Hon behöver riktig medicin.
- Hon måste till en läkare. - De skickar tillbaka mig.
- Big John och jag skaffar medicin. - Och polisen?
Förra gången jag var i staden åkte jag nästan fast.
Vi har inget val.
Ranchägaren Dennis Bridger ringde oss om kvinnan.
- Körde han på henne? - Inte enligt honom.
Han ringde oss direkt.
- Nån legitimation? - Nej.
- Kolla fingeravtrycken. - Inga skor.
- Sår på fötterna. Hon har sprungit. - Ärr på handlederna.
- Hon har varit bunden. - Hon finns i systemet. Wendy Henley.
- Dömd för brott? - Anmäld försvunnen för två år sen.
Vi plockar fram journalen och läser på.
Kolla med åklagaren. Grip honom om ni får klartecken.
- Vi behöver prata. - Ja.
Jag var rädd att du var död.
Detsamma. Jag hörde att de skickade Kenneth.
Och han misstänks vara nån slags massmördare.
- Han kom visst hit väldigt lägligt. - Vad gör du här?
- Kungen har råkat ut för en olycka. - Vad?
Han föll ut ur sin helikopter någonstans ovanför havet.
- Diana var med honom. - Hon är i säkerhet. Oroa dig inte.
Viktor blev inte glad när Kenneth ersatte honom.
- Inte på kungen heller. - Ett avtal med motståndsrörelsen?
- De gav dem din dotter. - Och du tog hand om kungen.
Jag råkade vara ombord på helikoptern.
- Då blir Viktor kung. - För tillfället.
De har inte hittat helikoptern heller.
Var är min dotter? Jag vill träffa henne.
Det sa de inte. Jag ville bara berätta vad jag har gjort.
- Hur kontaktar jag dig? - Jag kontaktar dig.
Och jag har aldrig varit här.
Det är en kliché, men sånt är livet.
Hallå där! Vad gör du? Sluta.
Det händer saker med dig hela tiden.
- Vill du till en fosterfamilj igen? - Nej.
Då tar vi det vi kom hit för att ta.
Vi går nån annanstans.
Det här är sista gången offret sågs offentligt.
Maken anmälde hennes saknad den kvällen. Minns du?
- Ja. Spåret kallnade. - Och nu har vi en död kropp.
Flickans identitet nämns inte i rapporten.
De försökte identifiera henne, men inget barn hade anmälts försvunnet.
Offret kommer inte tillbaka.
- När anmälde maken? - Efter sex timmar.
- Han var misstänkt. - Han blev aldrig åtalad.
- Inga problem i äktenskapet. - Bilen stod kvar sex timmar senare.
Berätta för maken att hans fru har hittats. Läs av honom.
- Kan jag hjälpa er? - Har du nåt mot hosta?
Det beror på hostan. Eukalyptus vid slemhosta.
Men sandelträ vid torrhosta. Det beror på symtomen.
Hon hostar och har svårt att andas.
Det starkaste jag har är gulrot. Man gör te av det.
- Vad kostar det? - Det beror på mängden och...
- Oj. - Förlåt.
Det är glas, rör det inte. Jag hämtar sopborsten.
Hallå! Det där såg jag. Du stal den.
- Släpp mig! - Du går inte! Jag ringer polisen!
Du gör mig illa!
- Jag behöver det! - Du hostar inte.
Det är till min lillasyster. Jag skulle betala om jag hade pengar.
Jag släpper dig. Gör du om det där ringer jag polisen.
Var är dina föräldrar?
- Var är dina föräldrar? - Jag har inga.
- Var bor du? - Ingenstans.
Snälla, det är till min lillsyster. Hon är väldigt sjuk.
Gör aldrig om det där.
- Varför är du inte rädd? - Jag har sett värre saker.
Jag fick några extra... Ta det lugnt.
- Vad har hänt? - Klåfingrig kille.
- En snattare? Han kommer undan! - Han var apgadnieks.
- Försökte han skada dig? - Han försökte skrämma mig.
- Du fick i alla fall tag på honom. - Det stämmer.
- Men han fick behålla den. - Ursäkta, vad sa du?
- Han hade inga pengar. - Så bedriver man inte affärer.
Hans lillasyster har hosta. Lite gulrot är inte hela världen.
- Han har inga föräldrar. - Säkert...
Det är klart att man litar på en trevlig, ung apgadnieks.
Två saker vet jag om barn. Ett: De är vår framtid.
Två: De är lögnaktiga småjävlar.
- Är du verkligen så cynisk? - Realistisk.
Och om vi skaffar barn? Säger du så om dem då?
Jag pratar om barn generellt.
Jag måste sticka. Var inte så mesig med nån annan än mig.
Så mesgrejen gäller under vissa förutsättningar?
- Du är en mes. - Bara för dig.
Jag kan inte fatta det. Jag kan inte fatta det.
- Är det er fru, Wendy Henley? - Ja, det är hon.
- När såg ni hennes senast? - Den 12 juli för två år sen.
Samma dag som hon försvann.
Vet ni varför hon var däruppe?
- Känner ni nån i området? - Däruppe? Nej.
- Har nån kontaktat er om henne? - Nej.
Finns det nån i er frus förflutna som är våldsbenägen?
Jag har redan besvarat de här frågorna.
De letade igenom mitt hus!
De letade igenom mitt kontor och mina föräldrars hus!
Jag dödade inte min fru!
Förlåt. Men jag...
Jag trodde att hon dog för två år sen.
Var har hon varit? Vem har gjort så här mot henne?
- Hon hade fint hår. - Vem?
Damen som gav dig medicinen.
- Hon måste ha blivit rädd för dig. - Det blev hon inte.
De blir alltid rädda när de ser oss.
Hon kanske har sett andra som oss.
Jag sa att Lily var sjuk och hon gav medicinen till mig.
Hon kanske bryr sig.
- Se dig för! - Jag glömde.
Var uppmärksam.
- Förlåt, Peter. - Du får inte glömma hela tiden.
Du är för liten för att förstå ironin-
- men vår bil har tillhört en kvinna som försökte döda mig.
Och jag försökte döda henne. Det är komplicerat.
Adalind? Minns du mig? Lane från Berman-Rautbort?
- Självklart. Hur mår du? - Bra.
Du blev värvad av nån stor europeisk byrå.
- I Schweiz? - Österrike.
- Och vem är det här? - Min son Kelly.
Så du är gift nu.
Eller inte. Och du har barn.
- Känner jag pappan? - Nej.
Du verkar trivas med familjelivet. Du är jättefin.
Så du flyttade tillbaka till Portland. Perfekt tajming.
Om du vill börja jobba igen anställer Berman dig direkt.
Han hatade att du försvann.
Om du kommer tillbaka borde du be om högre lön.
- Tack, Lane. - Varsågod.
Hoppas att vi ses igen.
När är du klar med klockan? Jag vill stänga tidigt.
Jag är klar om 20 minuter. Funkar det?
- En kund. Ska jag ringa upp? - Nej, jag kan vänta.
- Hej. Vem är du? - Lily.
Min bror sa att du var snäll. Du gav honom medicinen gratis.
Din bror. Han sa att du var sjuk och att ni inte hade några pengar.
Så du bryr dig om oss?
Ja, visst.
Du är väl inte här ensam? Var är din bror?
Här.
- Skada henne inte! Var försiktiga! - Rosalee!
Rosalee! Herregud.
Rosalee, Rosalee!
Rosalee!
- Mannen var omskakad. - Misstänker vi honom?
Nej. Han blev chockad.
Inga tecken på övergrepp förutom ärren på handlederna.
Hon var inte utmärglad. Nån gav henne mat.
- Hon kan inte ha gått så långt. - Vi söker igenom området.
- Monroe. - Där är du!
Det har hänt Rosalee nåt. Hon är borta!
Nån tog henne. Jag hörde det i telefonen.
Vi kommer.
Tror du att hon kommer att tycka om det?
Hon tycker ju om oss.
Det är ingen fara, vi ska inte skada dig.
- Varför gör ni så här? - Vi behöver dig.
- Vart tar ni mig? - Var inte rädd.
- Vart tar ni mig?! - Hem.
Berätta vad som har hänt.
En unge kom in. Han försökte stjäla och Rosalee tog honom.
Hans syster var sjuk så hon släppte honom. Men han kom tillbaka!
Jag pratade med henne i telefonen och hörde alltihop.
Jag hörde andra röster också.
- Vet du var barnet heter? - Rosalee sa att han var hemlös.
- Beskrev hon honom? - Jag såg honom när han stack.
Men inte så noga. Han är typ 15 år.
Rosalee sa att han woged för att skrämma henne. Apgadnieks.
- Jag vet inte varför de tog henne. - Banken har övervakningskameror.
Vi är hemma. Nu kan du komma ut.
- Ni måste köra hem mig. - Nej. Du bor här nu.
- Hörde du vad jag sa? - Kom ut, nu.
Jag försökte hjälpa er, men nu är ni illa ute.
Om du försöker nåt gör Big John illa dig.
Det är inte vad vi vill.
De letar efter mig, och ni vill inte att de hittar er.
- Du får sova bredvid mig. - Hjälp mig med skynket.
- När ringde Rosalee dig? - Kl. 18.32.
Ungarna tog sig inte därifrån osedda.
De kanske gömde henne i en shoppingvagn.
Det här är när hon ringde. Inget på gatan.
Det här hjälper inte.
Det där är jag! Då var de redan borta.
- Vad ska vi göra? - Spela upp den igen.
- Vad? Såg du nåt? - Jag vet inte. Fortsätt.
Där. Ser inte det där ut som bilen i filmen?
- Finns det fler filmer? - Wendy Henley-fallet.
- Vem är Wendy Henley? - En försvunnen person.
Vad har det med Rosalee att göra?
- Jag förstår inte... - Samma truck.
Pojken sa att han hade en lillasyster.
Det hade han. Jag hörde en flickröst i telefonen.
Kan det vara flickan i Henley-fallet?
Menar ni att de som tog Rosalee kanske tog henne också?
Vad hände med henne? Vad?
Vi hittade henne död i morse.
- Så de är mördare? - Vi efterlyser trucken.
Var hittade ni kroppen? Vi börjar där, men jag behöver hennes lukt.
Den döda kvinnans. Var är hon?
Klart, nu går vi.
Jag tog med en filt. Jag kan inte släppa dig än.
Vi har övergetts av andra mödrar.
Jag vet att det är jobbigt i början, men du vänjer dig.
- Vänjer mig vid vad? - Att vara älskad.
Man kidnappar inte den man älskar.
Jag varnar dig, mamma.
Om du planerar att överge dina barn hittar och dödar jag dig.
Nu är du i vår värld.
- Här hittades kroppen. - Okej. Ett ögonblick.
Den är lite avslagen. Jag känner lukten av er också.
Ja, det där är hon.
Hon kom från det här hållet.
Häruppe.
- Ingen stig. - Hon ramlade nog ner.
Det förklarar skadan på handen.
Jag har bär med mig. Jag har plockat dem själv.
Enkelt, bär flyr inte. Jag fångade kaninen.
- Fällan fångade den. - Du flådde den bara.
Hon gillar mina bär. Jag spar dem till efterrätt.
- Du är en idiot. - Sluta, inget bråk vid middagen.
- Ska du inte äta? - Det är jättegott, mamma.
Snälla mamma... Du måste äta nåt.
- Finns lukten kvar? - Ja, men hon var inte ensam.
Allt kommer från samma håll. Den här vägen.
Det är läggdags.
Du sover här, bredvid mig.
- Kan vi få höra en saga, mamma? - En bra saga.
- Lång. - Med strider.
Okej.
Vad sägs om sagan om grimmen och vargen?
- Den berättade min mamma. - Vad är en grimm?
- En jägare. - Vad jagar de?
En grimm kan se wesen.
Men de vet inte vilka som är goda, så de jagar alla.
- Vad är wesen? - Tyst. Låt henne berätta sagan.
Sagan handlar om en pojke, men ingen vanlig pojke.
Han förvandlades till en varg, men bara när han blev arg.
Hans föräldrar sa att han inte fick visa ilska bland främlingar-
- eftersom man inte kan veta om främlingen är en grimm.
- Men pojken var stolt över sig själv. - Var han både pojke och varg?
Han var blutbaden. Har ni hört talas om blutbaden?
- Lyssnade han på sin mamma? - Nej.
Och det är alltid ett misstag.
Lukten blir starkare.
När pojken insåg att han hade förvandlats inför en grimm-
-förstod han att det var ett misstag.
Grimmen visste att han var en blut...
Blutbad, ja.
Pojken såg grimmens ögon-
- bli svarta som en natt utan måne och stjärnor.
Men då var det för sent. Grimmen hade halshuggit blutbad-pojken.
- Jag gillar inte den här historien. - Den är inte slut än.
Pojkens föräldrar ville hämnas på grimmen.
De bestämde sig för att gillra en fälla.
Här är lukten väldigt stark.
Monroe!
- Här är det. - Där står trucken.
Jag känner doften av Rosalee. Nu är vi nära.
Mamma?
- Mamma. Nej! - Var är hon?
Hon har lämnat oss. Hon har lämnat oss!
- Varför gjorde du så? - Hon är en dålig mamma.
Ta upp henne.
Vi varnade dig för vad som händer med mammor som överger barn.
Det här har gått tillräckligt långt.
Tvinga mig inte att skada er.
Vänta! Hon liknar mig! Hon är likadan som jag!
Du är likadan som jag!
Min riktiga mamma.
- Ni måste lyssna på mig. - Det kommer nån.
- Vem är det? - Min man. Han letar efter mig.
- Låt dem inte ta henne. - Det gör vi inte.
- Rosalee! - Hon är vår, du får henne inte.
Han är grimm! Han tänker kapa mitt huvud.
- Din lilla... - Sluta, Monroe! Skada honom inte.
Herregud.
- De är bara barn. - Du får inte lämna oss.
- Vad sjutton...? - De skadade mig inte.
Jag vill inte tillbaka.
Skriv under din utsaga.
Nu tar socialtjänsten över.
En domare bestämmer var de hamnar.
De hamnar i systemet igen.
Och där blir de ännu argare på världen.
Ledsen att jag inte kunde vara er mamma.
Ibland är inte världen rättvis. Det kan vara smärtsamt.
Jag önskar att jag kunde hjälpa er.
Lily?
Jag kanske kan skriva till dig och skicka gulrot för...
Jag vill aldrig träffa dig igen. Jag hatar dig.
Förlåt.
Ett nytt ställe, jag kan inte sova.
Ska inte barnet hålla föräldrarna vakna?
Kelly har mycket mindre att oroa sig för.
Nick... Jag vill inte vara ensam just nu.
Jag vet att det här är... Vad det nu är.
Kan du sova i vårt rum i natt?
- Förlåt, det här är så knäppt. - Det har vi passerat.
Tack.
- Du kan inte göra mer. - Jag vet det.
- När jag bodde hos dem... - Bodde?
Det låter som du pratar om en semester.
Jag berättade en historia från mamma.
Det var en wesenhistoria, så grimmen dödar folk.
Då förstod jag att de där barnen inte visste vad de var.
- Vet de inte att de är wesen? - Nej.
De vet att de är annorlunda, och att jag är det, men...
De vet inte hur verkligheten ser ut.
Oavsett vad man har för familj är verkligheten relativ.
"Normal" är bara rörans mittpunkt.
Jag hoppas att de får hjälp.
Jag är föreståndare Hooke.
- Er vän Lily mår bra. - Hon är inte vår vän utan vår syster.
Tror ni att ni är tuffa? Jag vet vad ni är.
Visa mig.
Jag sa åt er att visa mig.
Bra.
Pojkar, jag ger er chansen att förenas med andra som liknar er.
Säg efter mig. "Occultatum Libera".
Occultatum Libera.
- Vad betyder det? - Att ni har en ny familj.
Sätt fart. Det är dags.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!